Subprogramul afis
este definit mai jos.
void afis (int n) { cout<<n; for (int i=n/2;i>=1;i--) if(n%i==0)afis(i); }
Ce se afişează în urma apelului următor?
afis(8);
Valorile memorate în componentele întregi ale tabloului v
, cu indicii de la 1
la 8
, sunt, în această ordine: 12 131 0 2 130 13 135 56
. Se consideră subprogramul afis
cu definiția următoare.
void afis(int i, int v[]) { if(i>0) { if(v[i]%2==0 && i%2!=0) { afis(i-1,v); cout<<v[i]<<" "; } else afis(i-1,v); } }
Ce se va afișa pe ecran în urma apelului afis(8,v)
?
Varianta 1 |
130 0 12 |
Varianta 2 |
130 12 |
Varianta 3 |
12 0 130 |
Varianta 4 |
12 0 130 135 |
Subprogramul F
este definit mai jos.
void F(char c) { if(c>='a') { cout<<c; F(c-1); } }
Ce se afişează în urma apelului de mai jos.
F('d');
Varianta 1 |
|
Varianta 2 |
|
Varianta 3 |
|
Varianta 4 |
|
Subprogramul scrie
este definit mai jos.
void scrie(int x,int y) { cout<<x<<y; if(x<y) { scrie(x+1,y-1); cout<<(x+y)/2; } }
Ce se afişează în urma apelului următor?
scrie(2,6);
Subprogramul f
este definit mai jos.
void f(char ch, int x) { cout<<ch; | printf("c",ch); if(x==0) cout<<'*'; | printf("*"); else if(ch=='a') cout<<x; | printf("%d",x); else f(ch-1,x-1); }
Care dintre următoarele mulțimi conține doar valori pe care le poate avea variabila întreagă x
astfel încât, în urma apelului de mai jos, pentru fiecare dintre acestea, să NU se afișez niciun caracter *
f('e',x);
Varianta 1 |
|
Varianta 2 |
|
Varianta 3 |
|
Varianta 4 |
|
Subprogramul F
este definit mai jos.
void F (long a, int b) { if(a*b!=0) if(a%2==0) { cout<<a%10; F(a/10,b-1); } else { F(a/10,b+1); cout<<a%10; } }
Ce se afişează în urma apelului de mai jos.
F(154678,3);
Subprogramul p
este definit mai jos.
void p (int x) {cout<<x; | printf(“%d”,x); if(x!=0){p(x/10); cout<<x%10; | printf(“%d”,x%10);}}
Ce se afişează în urma apelului următor?
p(123);
Subprogramul f
este definit mai jos.
void f(char ch, int x) { cout<<ch; | printf("c",ch); if(x==0) cout<<'*'; | printf("*"); else if(ch=='a') cout<<x; | printf("%d",x); else f(ch-1,x-1); }
Care dintre următoarele numere este cea mai mică valoare pe care o poate avea variabila întreagă x
astfel încât, în urma apelului de mai jos, pentru fiecare dintre acestea, să NU se afișez niciun caracter *
f('e',x);
Varianta 1 |
|
Varianta 2 |
|
Varianta 3 |
|
Varianta 4 |
|
Se consideră subprogramul f
, definit mai jos.
void f (int n) { if (n!=0) { f (n-1); cout<<n; } }
Indicaţi ce se afişează în urma apelului de mai jos.
f(3);
Varianta 1 |
|
Varianta 2 |
|
Varianta 3 |
|
Varianta 4 |
|
Subprogramul f
este definit mai jos.
void f (int x,int y) {int i; for (i=x;i<=y;i++) { cout<<i; | printf(“%d”,i); f(i+1,y); } }
Ce se afişează în urma apelului următor?
f(1,3);